Наукові праці. Кафедра медицини катастроф та військової медицини
Постійне посилання зібрання
Переглянути
Перегляд Наукові праці. Кафедра медицини катастроф та військової медицини за Автор "Dubrovina, O. V."
Зараз показуємо 1 - 2 з 2
Результатів на сторінці
Налаштування сортування
Документ Антропометричне обгрунтування проведення блокади вушного вузла людини при гангліоніті(Полтавський державний медичний університет, 2021) Горбаченко, Олег Борисович; Швець, Анатолій Іванович; Дубровіна, Олена Віталіївна; Рожнов, Валерій Георгійович; Гордієнко, Людмила Петрівна; Коптев, Михайло Миколайович; Олійніченко, Ярина Олександрівна; Horbachenko, O. B.; Shvetsʹ, A. I.; Dubrovina, O. V.; Rozhnov, V. H.; Hordiyenko, L. P.; Koptev, M. M.; Oliinichenko, Ya. O.У людей старшого віку запалення вегетативних нервових вузлів голови (гангліоніти) зустрічається досить часто. Для ефективного лікування цієї категорії пацієнтів необхідне детальне вивчення топографії вегетативних вузлів голови та особливостей їх зв’язків між собою.Метою роботи було оцінити ефективність блокади вушного вегетативного вузла проведеної із урахуванням особливостей його топографії залежно від форми черепа. Об’єктами дослідження стали 10 пацієнтів із діагностованим гангліонітом вушного вузла. Із них 5 мали брахіцефальну (І група), а 5 – доліхоцефальну (ІІ група) форми черепа. Пацієнти мали вік від 43 до 62 років; тривалість захворювання складала 1-7 років. Усі клінічні дослідження проводилися з дотриманням принципів біоетики і деонтології. Блокаду вушного вегетативного вузла проводили шляхом центральної анестезії нижньощелепного нерва за Вейсблатом у підскроневій ямці, модифікованої залежно від форми черепа. Діагностичною ознакою вдалого проведення блокади з приводу гангліоніту вушного вузла було припинення болю після введення 2% розчину лідокаїну. Результати дослідження показали, що вушний вегетативний вузол щодо зовнішньої основи черепа та овального отвору може займати високе, низьке та середнє положення. При високому положенні цей вузол відділяється невеликим шаром пухкого волокна, а при низькому зміщується на 4-7 мм вниз. У людей з брахіцефальною формою черепа і хамепрозопічною формою обличчя цей вузол займав задньо-верхнє положення, а у людей з доліхоцефальною формою черепа і лептопрозопічною формою обличчя – передньо-нижнє. Тому для максимального точного підведення голки до вушного вегетативного вузла бід час його блокади необхідно використовувати модифікацію центральної анестезії нижньощелепного нерва за Вейсблатом у підскроневій ямці, яка полягає у додатковому нахилі голки вгору або вниз на 10 градусів у залежності від будови черепа та розташування вузла.Таким чином, варіанти варіабельності форми та розмірів вегетативних вузлів голови та їх з’єднань мають вагоме значення для обґрунтування клінічних проявів у хворих на гангліоніт та їх лікування.Документ Мінливість положення піднижньощелепного вузла у залежності від форми черепа(Українська медична стоматологічна академія, 2019-08-22) Рожнов, Валерій Георгійович; Горбаченко, Олег Борисович; Шепітько, Костянтин Володимирович; Білич, Анатолій Миколайович; Дубровіна, Олена Віталіївна; Коптев, Михайло Миколайович; Рожнов, Валерий Георгиевич; Горбаченко, Олег Борисович; Шепитько, Константин Владимирович; Билич, Анатолий Николаевич; Дубровина, Елена Витальевна; Коптев, Михаил Николаевич; Rozhnov, V. G.; Gorbachenko, О. B.; Shepitko, K. V.; Bilych, А. М.; Dubrovina, O. V.; Koptev, M. M.Дослідження проводилося на трупах людей, померлих у віці 70-72 років. Було вивчено 71 препарат піднижньощелепного вегетативного вузла із використанням антропометричного, макро- і мікроскопічного методів, методу виготовлення напівтонких серійних зрізів та статистичної обробки отриманих результатів. Отримані результати підтверджують зв’язок мінливості форми, розмірів та положення піднижньощелепного вузла із формою черепа людини. Найчастіше цей вузол мав овальну, циліндричну або округлу форму. У осіб із брахіцефалічною формою черепа піднижньощелепний вегетативний вузол займав задньо-верхнє положення, а в доліхоцефалів – передньо-нижнє. Виявлена мінливість топографії піднижньощелепного вегетативного вузла повинна обов’язково враховуватися в клінічній практиці, зокрема, при проведенні оперативних доступів до нього при хірургічних втручаннях.