Авторефетати та дисертації. Кафедра інфекційних хвороб з епідеміологією
Постійне посилання зібрання
Переглянути
Перегляд Авторефетати та дисертації. Кафедра інфекційних хвороб з епідеміологією за Ключові слова "chronic hepatitis C"
Зараз показуємо 1 - 3 з 3
Результатів на сторінці
Налаштування сортування
Документ ВІЛ-інфекція і хронічний гепатит С у коінфікованих пацієнтів: клініко-епідеміологічна характеристика та оптимізація лікувально-діагностичної тактики(ТОВ «Фірма «Техсервіс», 2018) Коваль, Тетяна Ігорівна; Коваль, Татьяна Игоревна; Koval, T. I.Дисертація на здобуття наукового ступеня доктора медичних наук за спеціальністю 14.01.13 «Інфекційні хвороби» (222 - Медицина). – Вищий державний навчальний заклад України «Українська медична стоматологічна академія», Полтава. – Харківська медична академія післядипломної освіти, Харків, 2018. Дисертація присвячена пошуку можливостей підвищення ефективності діагностики та лікування ХГС і ВІЛ-інфекції у коінфікованих пацієнтів з урахуванням ступеня імуносупресії, поліморфізму Asp299Gly гена TLR4 і Gln11Leu гена TLR7, генотипу ВГС на підставі комплексної оцінки клініко- лабораторного перебігу, виявлення предикторів прогресування фіброзу печінки і ВІЛ-інфекції, ефективності терапії та вдосконаленню системи епідеміологічного нагляду при ВІЛ/ВГС коінфекції. Розроблений прогноз епідемій ВІЛ-інфекції та ХГС у Полтавській області до 2020 року та запропоновані підходи до вдосконалення системи епідеміологічного нагляду за ВІЛ/ВГС коінфекцією. Досліджено поширеність носійства поліморфних алелів 299Gly гена TLR4 і 11Leu гена TLR7 серед ВІЛ- інфікованих із ХГС та їхній уплив на перебіг коінфекції. Проведене комплексне вивчення клініко-лабораторних характеристик і швидкості прогресування фіброзу печінки при ХГС у ВІЛ-інфікованих з урахуванням ступеня імуносупресії, поліморфізму Asp299Gly гена TLR4 і Gln11Leu гена TLR7, генотипу ВГС. Ідентифіковані клініко-генетичні фактори ризику швидко прогресуючого фіброзу печінки при ХГС у ВІЛ-інфікованих. Оцінена ефективність противірусної терапії ХГС у ВІЛ-інфікованих інтерфероновмісними схемами та визначені клініко-генетичні предиктори її 42 низької ефективності. Проаналізовані клініко-лабораторні характеристики ВІЛ-інфекції залежно від наявності ВГС-коінфекції та поліморфізму Asp299Gly гена TLR4 і Gln11Leu гена TLR7. З’ясовані клініко-генетичні предиктори стрімкого прогресування ВІЛ-інфекції до IV клінічної стадії та ефективності АРТ; Диссертация на соискание научной степени доктора медицинских наук по специальности 14.01.13 «Инфекционные болезни» (222 - Медицина). – Высшее государственное учебное заведение Украины «Украинская медицинская стоматологическая академия», Полтава. – Харьковская медицинская академия последипломного образования, Харьков, 2018. Диссертация посвящена поиску возможностей повышения эффективности диагностики и лечения ХГС и ВИЧ-инфекции у коинфицированных пациентов с учетом степени иммуносупрессии, полиморфизма Asp299Gly гена TLR4 и Gln11Leu гена TLR7, генотипа ВГС на основании комплексной оценки клинико-лабораторного течения, выявления предикторов прогрессирования фиброза печени и ВИЧ-инфекции, усовершенствования системы эпидемиологичесого надзора за ВИЧ/ВГС- коинфекцией. Разработан прогноз эпидемий ВИЧ-инфекции и ХГС в Полтавской области до 2020 г. и предложены подходы к усовершенствованию эпидемиологического надзора за ВИЧ/ВГС-коинфекцией. Оценена распространенность носительства аллеля 299Gly гена TLR4 среди ВИЧ-инфицированных с ХГС − 23,1 %, что соответствовало пациентам с ВИЧ-инфекцией и ХГС и превышало показатель популяционного контроля в (3,3 %) в 7,1 раза. Частота носительства аллеля 11Leu гена TLR7 среди ВИЧ- инфицированных с ХГС − 26,0 %, что соответствует уровню ВИЧ- инфицированных, больных с ХГС и здоровых. При сопоставлении клинико-лабораторных характеристик ХГС у ВИЧ- инфицированных и при ХГС-моноинфекции виявлено, что при сохранении типичности клинической картины у коинфицированных чаще регистрируются проявления отдельных синдромов (диспептического, артралгического и лихорадки), изменения лабораторных показателей (эритропения, лимфоцитоз, ускорение СОЭ), степень фиброза печени F2, реже – повышение АЛТ за верхнюю границу нормы и степень фиброза печени F4. 43 Дополнены научные данные о клинико-генетических предикторах быстрого темпа прогрессирования фиброза печени у ВИЧ-инфицированных с ХГС, которыми выявлены: начальный уровень СD4+ лимфоцитов <350 кл/мкл, уровни общего билирубина, АСТ и лимфоцитов выше верхней границы нормы, наличие нормального генотипа (Gln11Gln; 11Gln/-) гена TLR7. Определены клинико-генетические предикторы отсутствия стойкого вирусологического ответа противовирусной терапии ХГС: для двойной (PEGIFNα+ RBV) при 1 генотипе ВГС – отсутствие быстрого вирусологического ответа (БВО), фиброз печени F4 и носительство аллеля 299Gly гена TLR4; при 3 генотипе – отсутствие БВО, снижение дозы PEG-IFNα в процессе лечения и носительство аллеля 299Gly гена TLR4; для тройной ПВТ ХГС (SOF+PEGIFNα+ RBV) при 1 генотипе ВГС – отсутствие БВО, злоупотребление алкоголем, тромбоцитопения и фиброз F4. Уточнены данные о клинико-лабораторных характеристиках ВИЧ- инфекции у пациентов с ВГС-коинфекцией и выявлено, что у них на первичном обращении чаще регистрируются ІІІ и ІV клинические стадии ВИЧ-инфекции, низкие уровни CD4+ лимфоцитов и оппортунистические инфекции (легочной туберкулез, герпесвирусные инфекции, орофарингеальный кандидоз, бактериальные пневмонии). Уточнены предикторы быстрого прогрессирования ВИЧ-инфекции до IV клинической стадии: мужской пол, длительность инфицирования >3 лет, парентеральный путь передачи ВИЧ-инфекции, начальный уровень СD4+ лимфоцитов <350 кл/мкл, ВГС-коинфекция. Анализ эффективности АРТ у ВИЧ-инфицированных с ХГС в зависимости от носительства полиморфного аллеля 299Gly гена TLR4 и иммунного статуса показал, что у носителей 299Gly гена TLR4 при назначении АРТ пациентам с уровнем CD4+ лимфоцитов < 350 кл/мкл вирусологическая эффективность ниже, а при CD4+ > 350 кл/мкл − на уровне пациентов с генотипом Asp299Asp. Определены предикторы развития оппортунистических инфекций на фоне АРТ у пациентов с уровнем СD4+лимфоцитов выше 500 кл/мкл на ее начало: возраст старше 40 лет, лейкопения, парентеральный путь передачи ВИЧ и носительство аллеля 299Gly TLR4;Doctoral thesis in Medicine on the Specialty 14.01.13 “Infectious Diseases” (222 - Medicine). – Higher State Educational Establishment of Ukraine “Ukrainian 44 Medical Stomatological Academy”, Poltava. – Kharkiv Medical Academy of Postgraduate Education, Kharkiv, 2018. The dissertation considers the search for potentialities to increase the efficacy of the diagnosis and treatment of chronic hepatitis C and HIV-infection in coinfected patients considering the degree of immune suppression, TLR4 gene Asp299Gly and TLR7 gene Gln11Leu polymorphism, HCV genotype on the basis of comprehensive assessment of clinical-laboratory course, detection of the predictors of the HIV-infection and liver fibrosis progression, as well as improving the system of epidemiological surveillance in HIV/HCV coinfection. The prognosis of the of HIV-infection and chronic hepatitis C epidemy in the Poltava region up to 2020 has been developed and approaches to the improvement of the system of epidemiological surveillance for HIV/HCV coinfection have been suggested. The prevalence of the carriage of the TLR4 gene 299Gly and TLR7 gene 11Leu polymorphic alleles among HIV-infected people with chronic hepatitis C and their impact on the progress of coinfection has been studied. The comprehensive study of the clinical and laboratory characteristics and the rate of HCV-related fibrosis progression in HIV-infected individuals with regard of the degree of immune suppression, TLR4 gene Asp299Gly and TLR7 gene Gln11Leu polymorphism, HCV genotype have been performed. Clinical-genetic risk factors of rapidly progressive HCV-related liver fibrosis in HIV-infected people have been identified. The efficacy of antiviral therapy of chronic hepatitis C in HIV patients with interferon schemes has been evaluated and clinical-genetic predictors of its low effectiveness have been defined. The clinical and laboratory characteristics of HIV infection depending on the presence of HCV-coinfection and TLR4 gene Asp299Gly and TLR7 gene Gln11Leu polymorphism have been analyzed. The clinical-genetic predictors of rapid progression of HIV infection to clinical stage IV and the efficacy of ART have been elucidated.Документ Клініко-патогенетичні особливості хронічного гепатиту С в осіб з реплікативною формою Епштейна-Барр вірусної інфекції(ТОВ «Фірма «Техсервіс», 2009) Боднар, Вадим Анатолійович; Боднарь, Вадим Анатольевич; Bodnar, V. A.Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата медичних наук за спеціальністю 14.01.13 – інфекційні хвороби. – ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В.Громашевського АМН України», Київ, 2009. На підставі результатів клініко-епідеміологічного обстеження, визначення біохімічних показників, морфологічних змін у печінці та оцінки ефективності противірусної терапії з’ясовані клініко-патогенетичні особливості ХГС у осіб з реплікативною формою Епштейна-Барр вірусної інфекції, розроблені критерії прогнозування перебігу, обґрунтована необхідність індивідуального підходу до діагностики та лікування. Встановлена реальна частота інфікування донорів ВГС, ЕБВ, досліджена поширеність ЕБВ-інфекції серед хворих на ХГС. Зіставлений клінічний перебіг та комплексно оцінені патогенетично вагомі біохімічні показники та морфологічні зміни печінки у хворих на ХГС в поєднанні та без ХЕБВІ. Встановлено, що при поєднаних реплікативних формах ХГС та ХЕБВІ має місце клінічно-маніфестний перебіг, який характеризується проявами як гепатиту С, так і ЕБВ-інфекції з більш вираженими біохімічними ознаками цитолітичного, холестатичного, диспротеїнемічного синдромів, морфофункціональними змінами в печінці, низькою ефективністю противірусної терапії та прогностично – швидким розвитком цирозу;Диссертация на соискание ученой степени кандидата медицинских наук по специальности 14.01.13 – инфекционные болезни. – ГУ «Институт эпидемиологии и инфекционных болезней им. Л.В.Громашевского АМН Украины», Киев, 2009. На основании результатов клинико-эпидемиологического обследования, определения биохимических показателей, морфологических изменений в печени и оценки эффективности противовирусной терапии выяснены клинико-патогенетические особенности хронического гепатита С (ХГС) у лиц с репликативной формой Эпштейна-Барр вирусной инфекции (ЭБВ-инфекции), разработаны критерии прогнозирования течения, обоснована необходимость индивидуального подхода к диагностике и лечению. Показан высокий уровень истинной инфицированности доноров вирусом гепатита С, который превышает данные официальной статистики в 6 раз. Проведены исследования распространенности ЭБВ-инфекции среди доноров и больных ХГС. Установлено, что инфицированность ЭБВ взрослого населения составляет 97,8 %. Распространенность ЭБВ-инфекции среди больных ХГС практически такая же, как и среди населения в целом - 92,6 % с частотой репликативних хронических форм - 22,8 %. Сопоставлены данные клинического обследования и комплексно оценены патогенетически значимые биохимические показатели у больных ХГС в сочетании и без хронической репликативной ЭБВ-инфекции. Установлено, что при сочетанных репликативных формах ХГС и ЭБВ-инфекции имеет место клинически-манифестное течение, которое характеризуется проявлениями как гепатита С, так и ЭБВ-инфекции с астеновегетативным (92,5 %), диспептическим (70,0 %), абдоминально-болевым (75,0 %) синдромами, гепатомегалией (100,0 %), спленомегалией (50,0 %), высокой частотой внепеченочных проявлений (45,0 %), лихорадкой (70,0 %), тонзиллофарингитом (75,0 %), генерализованной лимфаденопатией (80,0 %) и более выраженными биохимическими признаками цитолитического, холестатического, диспротеинемического синдромов, морфофункциональными изменениями в печени, низкой эффективностью противовирусной терапии и прогностически - быстрым развитием цирроза;The thesis for the degree of Candidate of Medical Sciences in specialty 14.01.13 - Infection disease. - SE «Institute of Epidemiology and Infectious Diseases named after L. Gromashevsky AMS of Ukraine», Kyiv, 2009. On the basis of clinical and epidemiological examinations, determining of biochemical indicators, morphological changes in liver and assessmеnt of the effectiveness of antiviral therapy there were established clinico-pathogenetic peculiaritіes of chronic hepatitis C in persons with replication form of Epstein-Barr virus infection, developed criteria for predicting course, proved the necessity of individual approach to diagnosis and treatment. The real frequency of hepatitis C virus infected donors and the prevalence of Epstein-Barr virus infection among patients with chronic hepatitis C were established. Тhe comparative analysis of clinical course and pathogenetically important biochemical indicators in patients with chronic hepatitis C in combination and without chronic Epstein-Barr virus infection has been fulfilled. The mixed replication chronic forms of hepatitis C and Epstein-Barr virus infection have clinically-manifestation course with signs of hepatitis C and Epstein-Barr virus infection, high biochemical characteristics of cytolysis, cholestasis, dysproteinemia, profound morphofunctional changes in the liver, low efficiency of antiviral therapy and predictive rapid development of cirrhosis.Документ Оптимізація лікувально-діагностичної тактики при хронічному гепатиті С у хворих з поліморфізмом Asp299Gly гену TLR4 та Gln11Leu гену TLR7(ТОВ "Фірма Техсервіс", 2017) Сизова, Людмила Михайлівна; Сизова, Людмила Михайловна; Sіzova, L. M.Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата медичних наук за спеціальністю 14.01.13 – інфекційні хвороби. Харківська медична академія післядипломної освіти МОЗ України. – Харків, 2017. Дисертація присвячена пошуку можливостей оптимізації лікувально-діагностичної тактики при хронічному гепатиті С (ХГС) у хворих з поліморфізмом Asp299Gly гену TLR4 та Gln11Leu гену TLR7. Досліджена поширеність поліморфізму Asp299Gly гену TLR4 та Gln11Leu гену TLR7 серед хворих на ХГС, визначені фактори ризику розвитку даного захворювання. Проведене комплексне вивчення клініко-лабораторних характеристик у та швидкості прогресування фіброзу у хворих на ХГС в залежності від наявності зазначених поліморфізмів. Встановлена протекторна роль «мутантних» генотипів Gln11Leu+Leu11Leu та алелі 11Leu гену TLR7 щодо швидкості прогресування фіброзу. Ідентифіковані клініко-генетичні фактори ризику швидко прогресуючого фіброзу печінки при ХГС та створена прогностична модель із 6 незалежних предикторів, яка дозволяє розрахувати вірогідність віднесення пацієнта до групи ризику. Оцінена ефективність противірусної терапії ХГС пегильованим інтерфероном і рибавірином у пацієнтів із поліморфізмом Asp299Gly гену TLR4 та Gln11Leu гену TLR7 та визначені клініко-генетичні предиктори її низької ефективності; Диссертация на соискание научной степени кандидата медицинских наук по специальности 14.01.13 – инфекционные болезни. Харьковская медицинская академия последипломного образования МЗ Украины. – Харьков, 2017. Диссертация посвящена поиску возможностей оптимизации лечебно-диагностической тактики при хроническом гепатите С (ХГС) у больных с полиморфизмом Asp299Gly гена TLR4 и Gln11Leu гена TLR7. Оценена распространенность полиморфизма Asp299Gly гена TLR4 у больных ХГС, которая составляет 15,2% и превышает данные популяционного контроля в 4,5 раза (р<0,05), что дает основания рассматривать его наличие в качестве фактора риска (ФР) развития ХГС при инфицировании вирусом гепатита С. Установлено, что частота «мутантных» генотипов Gln11Leu+Leu11Leu гена TLR7 среди больных ХГС составляет 18,4% и статистически не отличается от популяционного контроля, однако преобладает у женщин как с ХГС, так и здоровых (р<0,05). Комплексно сопоставлены клинико-лабораторные характеристики ХГС у больных с «дикими» и «мутантными» генотипами TLR4 и TLR7 и выяснено, что при сохранении типичности течения заболевания, у больных с полиморфизмами имеют место некоторые особенности: среди носителей генотипа Asp299Gly гена TLR4 реже регистрируются проявления астено-невротического синдрома, показатели γ-глутамилтранспептидазы (ГГТП) – выше; среди носителей генотипов Gln11Leu+Leu11Leu гена TLR7 реже регистрируются проявления астено-невротического синдрома, чаще – эритропения, скорость прогрессирования фиброза (СПФ) – ниже (р<0,05). Доказано, что «мутантные» генотипы Gln11Leu+Leu11Leu и аллель 11Leu гена TLR7 в 3,4-3,7 раза чаще регистрируются у больных с медленно прогрессирующим фиброзом печени (ФП), что позволяет рассматривать их как протекторные факторы относительно СПФ (р<0,05). Дополнены научные данные о клинико-генетических ФР быстро прогрессирующего ФП при ХГС, которыми являются: мужской пол, возраст >40 лет, употребление алкоголя >40 г/сутки, наличие хронического холецистита и/или панкреатита, уровень аланин-аминотрансферазы выше 3 верхних границ нормы (ВГН), уровни аспартат-аминотрансферазы (АСТ), ГГТП, общего билирубина и щелочной фосфатазы (ЩФ) превышающие ВГН, генотип Gln11Gln гена TLR7 (р<0,05). Создана и внедрена прогностическая модель быстро прогрессирующего ФП при ХГС из 6 независимых предикторов (мужской пол, хронический холецистит и/или панкреатит, уровни ГГТП, общего билирубина и АСТ превышающие ВГН, генотип Gln11Gln гена TLR7), которая позволяет рассчитать вероятность отнесения пациента в группу риска быстро прогрессирующего ФП. Проведён анализ эффективности противовирусной терапии (ПВТ) ХГС пегилированным интерфероном (PEG-IFN) и рибавирином (RBV) у больных с полиморфизмом Asp299Gly гена TLR4 и Gln11Leu гена TLR7 и определено, что у носителей «мутантного» генотипа Asp299Gly гена TLR4 частота достижения устойчивого вирусологического ответа в 1,8 раз ниже, чем у пациентов с нормальным генотипом этого гена (р<0,05), а наличие полиморфизма Gln11Leu гена TLR7 не влияет на этот признак. Дополнены научные данные о клинико-генетических предикторах низкой эффективности ПВТ ХГС PEG-IFN и RBV: подтверждены общепризнанные – 1 генотип ВГС, возраст >40 лет и стадия ФП F3-F4 по шкале METAVIR, определены дополнительные – лейкопения, уровни ГГТП и ЩФ превышающие ВГН, быстро прогрессирующий ФП, «мутантный» генотип Asp299Gly гена TLR4 (р<0,05); The dissertation for the scientific degree of Candidate of Medical Sciences on speciality 14.01.13 – infectious diseases. – Kharkiv Medical Academy of Postgraduate Education, Ministry of Health of Ukraine. – Kharkiv, 2017. The dissertation investigates ways of an optimization of treatment and diagnostic tactic of chronic hepatitis C (CHC) in patients with polymorphism Asp299Gly of the TLR4 gene and Gln11Leu of the TLR7 gene. Was investigated the prevalence of polymorphism Asp299Gly of the TLR4 gene and Gln11Leu of the TLR7 gene in patients with CHC, were defined risk factors for the development of the disease. Was conducted complex research of clinical and laboratory features and of the rate of fibrosis progression in patients with СНC depending on the presence of the mentioned polymorphisms. Was established a protecting role of «mutant» genotypes Gln11Leu+Leu11Leu and allele 11Leu of the TLR7 gene in the rate of fibrosis progression. Were identified clinical and genetic risk factors for rapidly progressive liver fibrosis in CHC and was created a prognostic model of 6 independent factors that allows calculating the probability of the reference of the patient to the risk group. Was estimated an efficiency of the antiviral therapy of CHC by the pegylated interferon and ribavirin in patients with polymorphism Asp299Gly of the TLR4 gene and Gln11Leu of the TLR7 gene and were defined clinical and genetic predictors of its low efficiency.